LIVET MED LARKINS
Det var det hele.
Seks gjess, to dusin dverghøns, noen ruller med trådnetting...
Og sist, men ikke minst:
Seks små grisunger.
Den minste i kullet.
Melankolsk type. Hva skal vi kalle ham?
- Hva med Hamlet? - Ikke dårlig!
"Bacon eller ikke bacon."
Brukbart bytte mot et lass høy.
- Synd å ta farvel med disse. - Enten dem eller meg.
Farvel, sir.
Farvel, milord.
Så drar vi. Inn med dere, gutter.
- En blir tørst av dette. - Lyst på en halvliter Guinness?
- For varmt. Halvlitershandy. - Skal bli!
- Åssen går det, Ron? - Taksteinene kommer til helga.
- Fiskepai til lunsj? - Skaff oss flere slike jobber, far!
Ikke skjem dem bort nå.
- Når blir det ferdig? - To-tre uker.
Vi får fylle matlagrene, da. Gå til pappa nå.
Takk, Sid, for at vi fikk denne jobben. Det har gått tregt i det siste.
Greit, Ron. Taket måtte jo repareres.
Jeg skylder deg en tjeneste.
Jaha? Møt opp fem i morra tidlig og hjelp meg å melke kuene.
Gi deg, da! Jeg er snekker. Jeg veit verken opp eller ned på ei ku.
Nytter ikke å bomme deg for et glass melk, da... Kom, snusken.
Den siste du får, John Blenheim.
La oss se hvordan det går med pappaen din.
Klar? Så gikk vi!
- Han faller ikke, vel? - Håper ikke det.
- Kjempegodt. - Pappas ost, mammas spekeskinke.
Vi er heldige.
Ikke heldige nok til å slippe strømregningen.
Jeg kunne skaffet meg litt regn- skapsarbeid, så vi greide oss.
Det dukker vel opp noe.
Sola skinner, vi har en nydelig liten unge, -
- og jeg er så glad i deg. Hva mer kan vi forlange?
Hør nå, unger. I dag -
- skal jeg prøve å innprente dere Pytagoras' læresetning:
Kvadratet på hypotenusen i en rettvinklet trekant -
- er lik summen av kvadratene på de to andre sidene.
Hva er så en hypotenus?
- Zinnia Larkin? - Jeg er Petunia.
Må dere bytte plass? Hva er svaret?
Det er et stort dyr i Afrika som liker å boltre seg i gjørma.
- Festlig. - Jeg vet det.
Ingen andre? Nå vel, Petunia.
- Jeg er Zinnia. - Svaret, Zinnia?
Det er en sånn person som kan få deg i søvn ved å stirre på deg.
Stille! Det er ikke morsomt.
Virkelig godt, Mrs. Larkin.
Bedre enn det mutter'n lager.
En fornøyelse å lage mat for takknemlige gjester.
- Vi liker et travelt kjøkken. - Jaha? Når er det kveldsmat?
Når du har jobbet, din frekkas.
Tilbake til arbeidet nå!
Jobb litt for pengene nå.
Den middagen har gjort meg ganske søvnig.
Se på han. Han kunne trenge en blund også.
Skal vi ikke stikke opp og legge oss en 20 minutters tid?
Å, hallo, Mr. Dawlish.
Jaha... etter skoletid i dag?
Ja, vi skal møte opp begge to.
Tvillingene!
- Hva gjør dere her? - Vent og se.
Kom, så skal jeg kjøre dere hjem.
Primrose er forelsket igjen!
Oppfør dere nå skikkelig!
- Hvor skal dere? - Snakke med rektor.
Han sier at dere to har plaget ham igjen.
Har dere lagt "fjerteputa" på stolen hans igjen eller...?
Han eier ikke humoristisk sans.
Misforstå ikke...
De to er meget oppvakte. Når de følger med, er de svært flinke.
Problemet er at de sjelden følger med.
- De forstyrrer undervisningen. - Ja, de kan finne på mye ugagn.
Jeg er redd vi er kommet til et avgjørende punkt.
Jeg føler at de vil være bedre tjent med å gå en annen skole.
Utviser du jentene våre?
- Nei, det må dere ikke tro. - Hva skal vi tro, da?
- La meg forklare. - Få høre, da.
Jeg tror ikke at de kan realisere seg selv fullt ut her.
De trenger mer kontroll, mer disiplin.
Et sted hvor personalet kan holde øye med dem hele tiden.
En kostskole f.eks.
Dere har en herlig gård, et ønskested for barn, -
- med alle jordene, dyrene og... annet.
Men det kan virke forstyrrende. Tvillingene er jo snart 13 år.
De må konsentrere seg om skolearbeidet, -
- så sant dere vil at de skal bli til noe.
Sitt ned!
Jeg vil nødig ha dem på kostskole. Monty er i marinen og...
Han mente ikke å sende dem langt av gårde.
- Vi har ikke råd til kostskole. - Klart vi har råd.
Det er jo til deres eget beste.
Stille alle sammen!
Er alle på plass?
Primrose, legg fra deg den gutten og sett deg inn!
Kom dere ned!
Kom dere ned straks!
Hør på hva far sier!
- Unnskyld, jeg ser etter herr... - Charlton?
Han er ikke her nå. Jeg er Mrs. Charlton.
- Ernest Bristow. - Som eier Bristows bryggeri?
- Vi leverer jo humle til dere. - Ja, og dette ser finfint ut.
- Deres mann har vært bokholder? - Han er det fortsatt. Hvordan det?
Min har sluttet. Regnskapet flyter. Kunne han kikke på det?
- Det gjør han nok gjerne. - Fint. Be ham stikke innom.
Meget bra. Ha det.
Si ha det.
Det ser ut til at far er etterspurt igjen, John Blenheim.
Mine damer...
Vil ikke noen av dere kikke på disse supre plastbeholderne?
- Hei. Fint at dere kunne komme. - Hva er dette, Edith?
Dette ser jo fryktelig ut, men en venninne av meg mente -
- at jeg kanskje kunne tjene litt penger.
Harde tider. Mine sparepenger er ingen uuttømmelig kilde.
Hvor mange har du solgt, Edith?
Vil du leke på golvet med den?
La oss se... Jeg har ikke lyst til å oppbevare téen i den der.
Det er plast, mor. Framtidas materiale.
Trykke framtida til sitt bryst!
Som teselskap er det en stor suksess.
- Har du solgt noe, Edith? - Én nisteboks.
Uffa meg, for et rot! Det var helt forferdelig.
- Det dekker ikke maten engang. - Folk kom vel for å få gratis mat.
- Jeg må ha bakt hundre kaker. - Det var vel der du gjorde feil.
- Man må gi kundene mat. - Ja, etterpå.
Selg først og server mat etterpå. Slik ville jeg ha gjort det.
Edith, du har jo greie på utdannelse og sånt?
Ja, litt. Hvordan det?
Sett at vi ville sende tvillingene på kostskole...
Men ikke langt borte. Vet du om et sted?
En kostskole? For piker?
La meg se...
Brockhurst College ligger ganske nær.
Jeg kjenner rektor der, Annette Jimson. Vi var skolevenninner.
Kunne du legge inn et godt ord for oss?
- Selvfølgelig. - Takk, Edith!
Og den kostet...?
- Tenk å kaste bort en lørdag sånn. - Jeg håper at vi gjør det rette.
Liker vi det ikke, så begynner de ikke der. Greit, jenter?
- Hva heter det? - Brockhurst College.
Brokkoli College? Æsj, jeg kan ikke fordra brokkoli.
- Er dette skolen? - Minner om Buckingham Palace.
- Har du sett svømmebassenget? - Dette er fantastisk.
Har dere ombestemt dere alt?
Velkommen! Miss Pilchester har fortalt meg så mye om jentene.
Tvillinger? Svært berikende. Vær så god og sitt.
- Hvem er den søte indiske piken? - Prinsesse Zaria.
Prinsesse, hva?
Vi har en del kongelige barn her, fra alle verdens kanter.
Edith har jo fortalt Dem om problemet med tvillingene?
Ja, landsbyskolen passet ikke for dem.
Dere vil at de skal begynne her snarest mulig.
Ja, dersom alt holder mål.
Vi kan ta imot nye elever midt i semesteret.
Faktisk har jeg to ledige plasser nå.
- Det var jo flaks. - Ja...
I orden at vi gløtter litt?
- Kikker rundt. - Selvsagt.
La oss "gløtte litt" og se om alt "holder mål".
Vi prøver å skape en familie- atmosfære. Et hjem hjemmefra.
Klassene har i høyden 15 piker, -
- slik at hver får maksimal oppmerksomhet av lærerne, -
- som jeg må understreke er omsorgsfulle, dyktige, engasjert.
Dette er kjøkkenet. Spisesalen er der inne.
Frokost er kl. 8, lunsj 12-13, og det er varm aftens kl. 18.
Jeg har ikke sett en sånn på mange år!
Vi behandler hver elev som et individ, -
- og ser det som en oppgave å dekke alle deres behov.
Vi har en omfattende undervisningsplan -
- som dekker både intellektuelle, musikalske og fysiske sysler.
- Et tips: Bring masse ulltepper. - Og varmeflasker.
- Og masse mat. - Mor er flink til å lage mat.
Da kan dere ligge på vårt rom. Ikke sant, Emma?
Vi kommer til å kjempetrives her.
Foruten gymsal har vi tennisbaner og svømmebasseng.
Pikene spiller lacrosse og hockey, og vi har ballettundervisning.
Vi forsøker å gi et rikt og variert tilbud av aktiviteter -
- for å stimulere pikene i fullt monn.
La meg presentere Mischief og Beulla.
Joan og Samantha.
- Hvor har du vært? - Snust litt.
- Hva tror du? Har vi råd? - Ja, prisen virker rimelig.
Men er det ikke rart at en skole med kongelige osv. -
- skulle være i så dårlig stand?
Sanitæranlegget er helt bak mål.
Vinduene ramler snart ut, murverket må spekkes, -
- el-opplegget er antikt.
Kan vi ikke få begynne her, vær så snill?
Stille nå, så jeg rekker å tenke.
Det avgjør saken, da.
Skal vi ordne med formalitetene?
Det er med stor glede jeg ønsker deres barn velkommen hit.
Vær sikker på at de vil få den beste omsorg og undervisning.
Bravo!
Til slutt beklager jeg at skoleavgiften må økes igjen.
På grunn av alle utgiftene har jeg ikke noe valg.
La meg by dere på te og kjeks på lærerværelset.
Straks vi har fått ungene inn, så øker de skoleavgiften. Fine greier!
Fint her, ikke sant?
- Se på alt dette! - Nei, nei, ta det med dere!
Tusen takk, Mrs. Larkin.
Jeg kommer til å savne de små madamene.
Noen av foreldrene virker litt høye på pæra.
De er ålreit. Litt usikre på seg selv, bare.
- Har du lyst på te? - Hva?
Ja, gjerne.
Hvem skal skjenke?
Å, Anthony, elskling, ta en kjeks med meg!
Forsvinn, Victoria! Hun er så barnslig.
- Deilig. - Jeg har bakt dem selv.
Far sier: "Gift deg med en som er flink til å lage mat."
- Hva er du ellers god til? - Jeg fatter ikke hva du mener.
Mine damer, får jeg be om litt oppmerksomhet?
- Hvor er téen? - Den kommer straks.
- Téen serveres som regel først. - Først når vi får ryddet plass.
La meg imens demonstrere hvor nyttige disse beholderne er.
De er gjennomsiktige, så man kan se når de begynner å bli tomme.
Og se hvor pent de kan stables sammen, greit og hensiktsmessig.
Dette er akkurat hva jeg trenger.
Ikke vær beskjedne. Kom og titt.
Nisteboks til barnas skolemat.
- Hvor har du vært? - På bryggeriet.
Jeg har gått gjennom Bristows regnskaper. For et salig rot!
Betaler han deg nok?
Vi tok ikke opp lønna.
Han har vel ikke fått deg til å slave gratis halve natta?
Jeg er for trøtt til å tenke på det.
- Hvordan gikk festen? - Ikke verst.
- 9 pund, 3 shilling og 6 pence. - Det er jo flott!
Ja, du giftet deg med et forretningstalent.
Petunia og Zinnia Larkin, sett dere tilbake på deres egne plasser!
Og ikke gjør det igjen! Fort nå!
Skal dere lykkes på denne skolen, kreves det større engasjement.
- Det er så stille uten tvillingene. - Fredelig er ordet!
- De har ikke svidd av skolen ennå. - Ta ikke munnen for full!
Jeg spør rektor om de kan komme hjem til bursdagsselskapet ditt.
Flott idé, mams.
- Jeg vil ikke ha bursdagsselskap. - Hva sa du?
Jeg vil ikke ha noe bursdagsselskap.
Gi deg, Primrose. Du må vel feire 16-årsdagen din.
Det er en stor dag i en ung pikes liv.
Når du er 16 år, kan du gjøre alt mulig. Du kan... du kan...
Du kan... gifte deg hvis du vil.
- Tony får passe seg, da. - Hold kjeft, Victoria.
Kom igjen, Primrose. Du blir stor jente.
Greit. Som såkalt "stor jente" -
- kan jeg bruke min rett til ikke å ha et dumt selskap.
Hva har jeg sagt?
Primrose vil ikke være "stor jente". Hun vil være ung dame.
Hø, kvinnfolk!
Petunia, sover du?
Nei, hvem kan sove i dette isskapet?
- Skal vi dra hjem? - Nei...
Når en prinsesse kan tåle det, så kan vi også.
Jeg håper de har det bra.
De har det sikkert alle tiders. Midnattfester, måneskinnsbading.
Fe'menalt.
Tenk at våre døtre skulle gå på skole sammen med prinsesser.
Prinsesser er bare småjenter, under overflaten.
Hva er jeg under overflaten, da?
En diger, stor baby.
Jeg trodde at jeg var Gary Cooper.
Da Primrose sa at hun ikke ville ha selskap, holdt du på å grine.
Ungene begynner å bli store.
Snart har vi ingen igjen.
Burde vi ikke gjøre noe med det?
Hvis du vil ha flere unger, får du adoptere dem.
- Du syns det, hva? - Ja.
Jaha... Hvor mange har vi nå?
Sju-åtte stykker. Jeg har kommet ut av tellinga.
Hva sier du til et helt fotballag?
Dette er alvor.
Fotball eller rugby-varianten?
Det tok tid å finne den rette sorten.
Vi begynner å legge taksteinene mandags morra.
- Hei. Jeg ser etter Mr. Bristow. - Hvem gjør ikke det?
- Har han ikke kommet? - Sjefen kommer når han vil.
Det er ikke ofte. Jeg heter Tom Sargent.
Hei. Han var her i går. Min mann så ham.
- Å, mannen din. - Ja, han skal ordne regnskapene.
Så du er Mrs. Charlton? Dere har kjøpt humlehagen.
- Hvor finner jeg Mr. Bristow? - Prøv hjemme hos ham.
Jeg skal skrive ned adressen.
- Hvor mange jobber her? - Jeg.
- Bare du? - Og et par gutter på lageret.
Er det alt som trengs for å brygge øl?
- Bristows øl. - Dere trenger ikke sjef engang?
Om vi gjør! Men Bristow vil heller boltre seg i Frankrikes sol.
Takk skal du ha.
Hei, konstabel. Full utrykning på disse kanter?
Hei, Sid. Jeg ser at det går framover.
Ja, det går fint. Noe i veien?
Nei da. Bare en etterlysning.
Kommunens byggelager i Ashford ble plyndret i natt.
- Ble det tatt noe verdifullt? - Et lass med takstein.
Frekt! Si fra hvis du hører om noe sånt på billigsalg.
Klart jeg skal, Albert.
- Utrolig hva folk rapper nå til dags. - Ja, ikke sant?
- Ha det så lenge, Sid. - Ha det, Albert.
For en hyggelig overraskelse, Mrs. Charlton.
- Kommer De eller skal De reise? - Både og.
Staten lar meg ikke bli lenge om gangen, ellers må jeg betale skatt.
Forbasket urimelig. Vær så god.
- Mannen min har ført bøkene Deres. - Ja, De kan være stolt av ham.
Men tjenestene hans minner litt om skatteproblemene Deres.
- Hvis han blir, må De betale. - Jaha, jeg skjønner.
Han jobbet til kl. 23 en kveld.
Etter kl. 17 gjelder 50% overtid, og etter kl. 21 er det 100%.
Jeg har regnet ut sluttsummen. De skylder ham dette.
Ja, greit nok.
Han tar gjerne imot en sjekk.
Jeg trenger en til å ta seg av forretningen.
Jeg føler at jeg kan stole på ham.
Jobben er hans, hvis han vil ha den.
Lønnet eller ulønnet?
Lønnet, selvsagt.
Jeg skal spørre ham.
Takk.
Bare hyggelig.
Skynd deg.
Frokost!
Kommer, mams.
Frokost. Nå skal jeg ha frokost også.
...VI VIL HA ...MER MAT
Dere kunne ha blitt drept. Det var tåpelig gjort!
Foreldrene våre betaler mye for at vi skal gå her.
- Vi vil ha mer mat. - Det holder!
De fleste piker har ikke en slik appetitt som dere.
Men jeg skal gjøre hva jeg kan. Ikke mer klatring på taket!
Det er falleferdig nok fra før. Er det forstått?
Jeg syns synd på miss Jimson.
Huset faller sammen, det er iskaldt og jeg sulter. Vi bør ringe hjem.
Nei, vi valgte selv å komme hit, så vi får holde ut.
Fe'menalt.
Tilgi meg. Litt "morrabris".
- Har du det travelt i dag? - Ja, travel årstid.
Vil du kjøre en matkurv bort til tvillingene? Jeg kan ikke dy meg.
Skal innom hærens overskudds- lager. Leverer den på hjemveien.
Takk, Sid. De skal ikke tro at vi har glemt dem.
Banken kan ikke bare si opp lånet!
Takstmannen har listet opp alle skader på bygningen.
Vårt lån forutsatte at eiendommen ble skikkelig vedlikeholdt.
Vi har ikke penger til overs for reparasjoner.
- Jeg har vært rektor her i 15 år. - Skulle ønske jeg kunne hjelpe.
Hei, der er De! Unnskyld at jeg forstyrrer...
Unnskyld, jeg skulle akkurat til å gå.
Skulle bare levere litt mat til tvillingene, hvis det er i orden.
- Har de bedt om det? - Nei, langt ifra.
Faktisk kommer De i grevens tid.
Er det noe i veien?
Det har vært en dårlig dag.
Beklager, Mr. Larkin, dette er utilgivelig!
Noen tårer skader ingen.
Jeg lærer pikene at det er viktig å bevare fatningen, -
- og nå gråter jeg til den store gullmedalje.
Det hjelper ikke å stenge det inne.
Faktisk unner jeg meg selv en skikkelig gråt stundom.
Det renser opp i systemet.
Takk, Mr. Larkin.
- Er det noe jeg kan hjelpe med? - De har sikkert problemer nok.
Det hjelper å snakke. Man skal dele problemene med hverandre.
I går ble en ung pike skadet i gymmen. Hesten brøt sammen.
Gymsalen må moderniseres, ja, hele skolen faktisk.
En ulykke kommer sjelden alene.
Vis meg denne "hesten". Den kan sikkert fikses.
Meget snilt av Dem, men...
Ingen innvendinger, takk.
Vis meg gymsalen.
- Nå skulle vi være à jour. - Takk.
Jeg vil nødig at du skal sette kona di på meg igjen.
Du er heldig som har henne.
Charley...
- Hva er det i veien? - Ikke noe.
Du har ikke sagt et ord på aldri så lenge.
Det var jeg som skulle bedt om de pengene... ikke du.
- Gjør det noen forskjell, da? - Ja, stor forskjell for meg.
Han har jo tilbudt deg deltidsjobb og skikkelig lønn.
Det er ikke det som er poenget.
Charley, kom hit.
Hva er det?
Jeg vil bare kysse deg.
"Du vakre, lidenskapelige kropp som aldri har savnet et hjerte..."
Ut, alle sammen!
Si at de skal stoppe danseundervisningen straks!
Dette rommet er avstengt her og nå.
- Forretningen er i et uføre, ja. - Nå ser jeg hvor ille det er.
Bristow gir blaffen. Kona hans er stinn av penger.
Min vanlige uflaks Vi har kjøpt en humlehage -
- for å levere til et bryggeri som snart går konk.
Edith begynner å få dreisen på det.
Vi trenger hver penny, ellers må vel humlehagen bli grisegård.
- Å? En kopp te? - Ja takk.
Det eneste bryggeriet vi kan gjøre forretninger med...
- Bristows? - Etter to gylne hundreår -
- er Arthur Bristow & Sønn i ferd med å gå på snørra.
- Det mener du ikke! - Jo, det fins ikke tvil.
Kveldsmat, jenter!
Så så, det fins vel andre bryggerier.
Natt'a.
Vi ses i morgen.
Hvem er det som ringer på denne tida av døgnet?
Gudskjelov! Jeg har ringt i hele kveld. Er tvillingene der?
Her hos oss? Hva mener De?
De er savnet fra skolen. Zaria er også borte. Vi har lett overalt.
- Hva er det? - Jentene våre har stukket av!